Do... Dolce.
-Dolce. -Dolce.
Dolce.
-Dolce and Gabbana. -Ja, Dolce.
-Louis Vuitton. -Louis Vuitton.
Det fanns inte en leksak jag inte kunde köpa.
Inte en båt, inte ett plan. Det fanns inget jag inte kunde köpa.
Jag älskar pengar. Kom till mig.
Eden, vad vill du åstadkomma med skönhetstävlingarna?
Vad vill du vinna? Vad är ditt mål?
Pengar.
Pengar, pengar, pengar.
Jag vill ha pengar som fyller det här rummet.
Vad vill du göra med pengarna, Eden?
Spendera dem. Och kyssa dem.
Det är oamerikanskt att säga att man kan tjäna för mycket pengar.
The Federalist Papers säger att om jag vill jobba 100 timmar i veckan,
aldrig träffa min familj och dö tidigt, så är det min rättighet.
Den här kommer från Atlantis i Dubai.
Vad gjorde du i Dubai?
Prinsen.
Man vill kasta pengar omkring sig.
Man vill att folk ser en. Det är makt, pengamakt!
I kväll är vi inte bekymrade över morgondagen.
Skit samma.
Det är lite som Roms undergång.
Pyramiderna byggdes när det gick utför för Egypten,
och det är vad som alltid händer.
Samhällen når sitt högsta välstånd
i det ögonblick då de står inför döden.
Jag har varit fotograf i 25 år,
med min lins fokuserad på välstånd och vår kulturs omåttlighet.
Omåttlighetens omfattning blev tydlig
när jag dokumenterade familjen som byggde det största huset i USA.
Jag märkte att oavsett hur mycket folk hade...
...så ville de ändå ha mer.
Jag undrade om de hundratals individuella historier jag fotograferat
om pengar, kändisskap,
sex,
kroppsuppfattning, till och med plastikkirurgi för hundar,
alla hängde samman, och vad de sa om oss.
För att förstå vad det gick ut på
började jag 2008 att jobba på en bok och en utställning om välstånd.
Den skulle ta mig tillbaka till mitt tidigaste arbete.
1991 började jag som fotojournalist.
Jag hade studerat visuell antropologi på högskolan
och fick mitt första uppdrag för National Geographic,
att fotografera en mayansk indianby i Chiapas i Mexiko.
Min mamma var psykologiprofessor och hade forskat där 20 år tidigare,
så vi jobbade tillsammans på projektet.
Mamma talade språket och var hemma där,
men jag kämpade med att förstå kulturen
och hade väldigt svårt att bli accepterad in i människors liv.
Efter flera månader i fält
slopade National Geographic storyn.
Jag blev förkrossad.
Jag slutade nästan med fotografering.
Min pojkvän skickade mig ett band för att uppmuntra mig.
Hej, Laura. Frank här.
FRANK EVERS LJUDBREV
Jag fick dina brev i dag. Jag saknar dig oerhört.
Gå ut och fotografera och var framåt.
Ju mer du hänger dig åt denna typ av arbete,
desto mer självsäkerhet får du att gå ut och söka andra uppdrag
Så snälla, jobba hårt, okej?
Frank hjälpte mig att inse att jag inte borde ge upp,
och att jag måste hitta en story där jag hade en djupare koppling till ämnet.
Jag råkade hitta ett gammalt exemplar av Bret Easton Ellis Noll att förlora.
Den fiktiva värld han skildrade av blaserad omåttlighet...
NOLL ATT FÖRLORA 1987
...och för mycket pengar genljöd av vad jag mindes från uppväxten i L.A.
Jag började tänka på min egen kultur
i nästan antropologiska termer,
och insåg att jag ville åka hem och utforska den.
MIN TJEJ 2
L.A. Dagbok, 4 mars 1992.
UTGIFTER
Fokus ska ligga på tonårslivets sociala ritualer.
PERSONSÖKARE, 3 MÅNADERS HYRA
Jag vill fotografera Senior Ditch Day,
extravaganta fester med walkie-talkie-försedda utkastare,
flickor i designerklänningar med professionella håruppsättningar,
Mercedes och BMW.
En dag fotograferade jag på min före detta high school,
en privatskola i Santa Monica.
LJUDINSPELNING, 1992
Då så.
Testar ett, två, tre.
Vad tycker ni om att växa upp i L.A.?
Tre pojkar sa: "Att växa upp i L.A. handlar om pengar."
Och så drog de fram dollarsedlar.
Och det var inte förrän jag framkallade filmen
som jag insåg att de höll upp hundradollarssedlar,
och de var 13-åringar.
Pengar förstör ungdomar.
De har förstört många ungdomar jag känner.
LJUDINSPELNING, 1993
På första skoldagen sa Kate Hudson:
"Jag tänker inte berätta vem min mamma är, hon är en stor stjärna,
och min pappa är en större stjärna."
Det påverkar ungdomar som jag känner, som du känner,
hur rik man är, vad ens pappa jobbar med,
vad ens mamma jobbar med, vad du har, vad jag har.
Narcissismen som är så fullt utvecklad i vår kultur nu...
FÖRFATTARE, NOLL ATT FÖRLORA
...började just växa fram i L.A. då.
Fotograf Lauren Greenfield har fotat några av Hollywood-barnens liv
och visar dem i den nya boken
Fast Forward, Growing up in the shadow of Hollywood.
Låt oss prata om den unge mannen som firar sin bar mitzva,
Berätta om det här. Det här ser inte ut som en religiös rit.
Familjen abonnerade nattklubben Whisky A Go-Go på Sunset Strip
och hyrde in gogoflickor som underhållning för barnen.
När jag ser alla bilderna får jag en riktig domedagskänsla,
som om det pågår ett slags ultradekadens.
Det här är bilder av ett samhälle i extremt förfall
Men jag undrar vad du sökte efter.
Det visste jag inte då,
men nu såg jag en relation
mellan det jag fotograferade på 90-talet, i min första bok
och var vi befann oss i dag.
Det fick mig att vilja ta reda på varför vår fixering
vid välstånd och status hade vuxit,
och varför jag kände mig tvungen att dokumentera den så obevekligt.
Så jag beslöt att återbesöka tonårsmotiven från Los Angeles
-Hej! -Hej! Milda makter.
Jäklar.
Nittiotalet var galet.
De inhalerar luftuppfräschare på mellanmålsrasten.
Trevligt.
Festen du fotograferade mig på var nog en av de tamaste jag hade.
All skit jag brukade göra...
Min far är sångare i REO Speedwagon.
Jag föddes just när han började slå igenom kommersiellt,
vilket var bra för honom, men dåligt för ett barn som behövde föräldrar.
Vi blev uppfostrade bakom scen av en roadie.
Jag kunde komma undan med allt, för pappa turnerade
och mamma var upptagen med annat.
Jag fick uppmärksamhet genom att agera ut och hamna i trubbel.
Det krävs verkligen en by för att uppfostra nån,
och jag hade inte det. Jag var mer...
Jag uppfostrades på en ö med en butler.
Vad tror du att det är med L.A. som får barn att växa upp snabbt?
Alla verkar ha så bråttom att bli vuxna.
De förlorar sin oskuldsfullhet så tidigt.
LJUDINSPELNING, 1994
Jag hoppas förbli ung för evigt. Jag vill inte bli gammal.
Jag var nog 17 när vi först träffades.
Du kom till min skola och sa att du jobbade på ett projekt.
Vi blev vänner och du började följa mig runt.
Man kan titta in utifrån och tänka:
"Hennes liv är perfekt" eller "hon är söt"
och "hon är balens drottning", men du vet...
Min familj hade det tufft ekonomiskt,
och de rika Beverly Hills-ungarna kunde få allt de ville ha.
Det var ett sätt jag inte passade in på.
Det var lite som: "Du är söt, så du får bli vår vän."
Jag blev balens drottning och hade "bästa kroppen".
Kallades det så? "Bästa kroppen"?
Bland sistaårseleverna utnämndes jag till den som hade bäst figur, antar jag.
Man klädde sig i åtsittande kläder
och försökte se sexig ut som kvinnorna i veckotidningarna,
eller inför männens blickar.
Herregud, kolla in den där tjejen, Scotty.
Hoppa in!
!Chica!
-Mija var min tjej i sjuan eller åttan... -Och din heta latina.
-Tja... -Förmodligen med skolans bästa tuttar.
Låt oss vara ärliga, Eddie.
Förhoppningsvis blir det här bortklippt. Vi vill inte vara respektlösa.
-Jag är inte respektlös, det är sanningen. -Ja, det är det.
När vi växte upp här trodde vi att hela världen kretsade kring oss.
Jag känner att jag faktiskt blev ganska märkt av den tiden
Lever nåt av det där kvar i dig?
Det som hände på high school är alltid det man försöker återhämta sig från
senare i livet.
Man är så ung och lättpåverkad att de erfarenheterna verkligen formar en.
När jag gick på high school var jag väldigt blyg och lite osäker,
och som de flesta tonåringar kände jag inte att jag passade in.
Jag började med fotografering för att försöka göra min värld begriplig.
Du gick på en ganska snobbig high school.
Utbildning var viktigt, och det var dyrt att gå där.
LAURENS FAR VENICE, KALIFORNIEN
Vi hittade ett sätt att betala.
Men värderingarna där var inte mina egna.
CROSSROADS SKOLA
Du, som en normal tjej som växte upp i L.A.,
TILLBAKABLICK
led nog lite av det.
Du försökte passa in klädmässigt och med ett hus du kunde ta hem folk till.
Crossroads gjorde dig nog stressad.
LAURENS MOR VENICE, KALIFORNIEN
Brentwood-föräldrarna var rädda för att låta sina döttrar besöka dig i Venice
för de trodde att det var för farligt.
En gång hoppade du ur bilen ett kvarter från Crossroads så att dina vänner
inte skulle se vilken bil jag körde.
Jag minns att jag inte kunde köpa kläderna som alla andra hade.
Sakerna du inte hade var sakerna jag inte trodde på.
Det faktum att jag hade allt jag behövde och ändå inte kände att jag hade nog,
fick mig att vilja ta reda på varför i mitt arbete.
-Vem knackar på min dörr? -Hej!
-Hur är läget? -Kallas du inte G-Mo längre?
Du kan fortfarande kalla mig G-Mo.
Jag kom från en bra familj.
WEBBENTREPRENÖR
Mina föräldrar arbetade hårt varje dag.
Vi var i allra högsta grad medelklass.
I sjätte klass jag gick i allmän skola.
RÖSTINSPELNING, 1995
Det var samma gamla skit.
Men i sjuan började jag på en riktigt dyr skola, Crossroads.
Då såg jag mycket pengar för första gången och tänkte: "Det är vad jag vill ha."
Svarta ska egentligen inte ha grejer i USA,
men rappen håller på att ändra allt.
Hollywood hjälpte mig den dagen.
Fick mitt liv att bli som en film.
I en scen kom en tjej med ett fat
med en enlitersöl.
Alla vill ha pengar och omges av vackra kvinnor.
Alla vill ha sin lyxvilla. Det är den amerikanska drömmen.
Drömmen handlade om att ni skulle se mig lyckas.
Vi började lägga en grund då,
som man har fortsatt att bygga vidare på och nu är det nästan en standard.
Det G-MO såg verkade vara en omsvängning i vad den amerikanska drömmen betydde.
Den hade nästan blivit en jakt på berömmelse och rikedom,
och vi hade lämnat värderingarna om hårt arbete, sparsamhet och diskretion
som hade utmärkt våra föräldrars generation.
Var din historia en amerikansk dröm-historia?
På många sätt var den det.
Min pappa var invandrare
och jag började nå höjder som mina föräldrar inte ens kunde föreställa sig.
Det var en period av uppåtsträvande.
Och var det den amerikanska drömmen för dina föräldrar att du gick på Harvard?
Ja. Min pappa sa: "Min son Shelly går på Harvard, Harvard, Harvard."
Han kunde inte sluta säga det.
Min pappa försökte ingjuta ideal i mig, och många av dem fastnade.
-Såsom? -Som att försöka göra gott i världen.
MEDICINEXAMEN
Det berodde delvis på tiden.
Jag gassade mig fortfarande i 60- och 70-talens livssyn.
På 80-talet började det faktiskt att förändras ganska mycket.
FRANKFURT, TYSKLAND
-Får jag komma in? -Kom in.
Herregud, så överdådigt. Inte alls min värld längre.
Ursprunget för all denna fascination med välstånd...
F.D. HEDGEFONDMANAGER
...är självaste amerikanska staten som spenderar över sina tillgångar.
Jag ska försöka hålla det här enkelt, så att jag inte tappar tittaren.
1971 gick USA ifrån guldstandarden.
Det betydde i stort sett att pengarna i cirkulation
inte längre backades upp av några tillgångar.
70-talet var vändpunkten. Vi började låna både för att upprätthålla en livsstil...
PULITZERBELÖNAD JOURNALIST
...och ett världsvälde vi inte längre hade råd med.
Vi övergick från ett produktionsimperium till ett konsumtionsimperium.
När vi övergav guldstandarden övergav vi ekonomisk disciplin.
Tryck frenetiskt, tjäna frenetiskt.
Vi minskar era skattesatser med nästan 25 procent.
Satsa hårt, USA.
Värderingarna på 80-talet under Reagan la stor betoning på välstånd.
Det fanns en idé om att man var lyckligare om man körde BMW och var supersnygg.
Visst kan man vara snygg och ha fin bil, men på bekostnad av vad?
På 80-talet gick många jag kände in i bankväsendet.
Många ville bli som den fiktiva karaktären Gordon Gekko.
Poängen är, mina damer och herrar,
att girighet, i brist på ett bättre ord, är bra.
Girighet är rätt. Girighet fungerar.
Jag var definitivt Gordon Gekko.
Min far sa till mig:
"Ju närmare du är pengarna, desto mer kommer du att ha."
Glödlampan tändes och nåt vaknade till liv där uppe och sa:
"Det måste finnas ett sätt att tjäna så mycket pengar
att man aldrig tittar tillbaka."
Enligt domstolshandlingar
var min förmögenhet 600 miljoner euro, cirka 800 miljoner dollar,
plus/minus rådande valutakurs.
För att vara helt öppna,
-hur känner vi varandra? -Du var inte ens sistaårselev.
Och precis i början av ditt filmskapande
gick jag på Harvard Business School.
Det är kapitalismens West Point.
Lär Harvard Business School ut hur man blir en god människa?
Nej, vi finjusteras för att styra världen. Det är allt.
Min pappa var alltid en övermänsklig figur som kastade en enorm skugga.
Och jag ville bli precis som han när jag var barn.
Och vad drev honom?
Han ville alltid...ha mer, enligt min mening.
Mer pengar, mer makt, bli mer ansedd, eller ökänd.
CONRADS FLICKVÄN
Jag har blivit kallad psykopat, för jag kunde bli så kyligt objektiv
och bara tänka på vad som var bästa, högsta avkastning.
ALIAS: FLORIAN WILHEL
Så lever jag också i exil
och står på FBI:s lista
över de mest efterlysta.
Som det nu är,
hade det varit 300 år tidigare så hade jag varit upptäckare.
Men det mest spännande man kunde göra i vår generation var att bli en magnat.
Du har så stor motivation för ditt arbete, vad driver dig?
Pengarna.
Min far arbetade på Wall Street, så jag hade det i blodet.
HEDGEFONDFÖRVALTARE
Jag är 39 år gammal och har inte skaffat familj än.
Jag har aldrig varit gift.
Jag jobbade på min karriär, så jag fokuserade inte på mitt privatliv.
Jag trodde aldrig att jag skulle kunna ha en partner som tjänade mindre än jag.
Nu tjänar jag mycket pengar, så fältet har minskat avsevärt.
Jag har försökt bygga upp en nettoförmögenhet,
och jag samlar modern konst.
INDIVIDUALITET ÄR INNE
Vi har nu cirka 100 konstverk i samlingen.
VARFÖR JAG?
NEW YORK ÄR ANSTRÄNGANDE
VENICE, KALIFORNIEN
Det är bra, jag gillar det så.
-Den här tillkom sent. -Den är lite konstlad.
-Tycker du? -Som nåt i tidskriften Life.
Jag anlitade Trudy Wilner Stack, en samarbetspartner sen länge,
för att hjälpa mig att gå igenom och redigera de hundratusentals bilderna.
Allt är på fel plats.
Får jag gå igenom?
Hej.
Ren person.
GABRIEL, 8 ÅR LAURENS SON
Du har ditt stora möte i morgon. Har du lärt dig allt du skulle?
De här två är från väskpartyt.
Vad är ett väskparty?
Skynda dig.
Dagen då jag köpte Louis Vuitton-väskan...
MEXIKO
...var jag världens lyckligaste.
Jag kom med väskan och alla sa: "Men Gud, du har köpt din väska! Vad fin!"
Och alla bugade för väskan.
Och sen sa jag: "Okej, vad nu, då?"
Jag har en kombination av många väskor,
och min favorit är den klassiska Birkin-väskan.
Jag har den nog i alla färger.
Det här är Hermes-väskor som kvinnor samlar på.
Några äger väskor för hundratusentals eller miljontals dollar.
Och väskorna kostar från tjugo tusen och upp.
Och hur vet du, en terapeut, så mycket om Birkin-väskor?
Jag ser dem varje dag! Det är en del av mitt liv.
Man kan avfärda eller fnysa åt personer som är besatta av sina Birkin-väskor,
men de säger verkligen nåt om deras mentala hälsa.
nåt som nog kan och borde tas upp.
BETALD
Jag började med en pytteliten, tunn kedja och den växte till det här.
15 kilo guld och diamanter som jag fått av världens superstjärnor,
döda legender.
Jag älskar den Gamla Världens elegans.
Och du är berömd för?
Jag har hamnat i Guinness rekordbok två gånger för världens längsta limousine
med swimmingpoolen och landningsplattan för helikopter,
och en Boeing 727 jet-limo.
När man kör fram i limousinen,
vet de inte vem man är, men de tror att man är nån.
Ju större och ju längre de är, ju mer exotiska de är,
desto mer uppmärksamhet får man.
Man måste fejka tills man lyckas. Det ger en image
att jag borde avgudas.
Jag är nån, det är inte du. Jag har råd, det har inte du.
Det driver dem på nåt vis i den här kulturen.
Fattiga spenderar mest pengar på 700-dollarsskor...
SKIVBOLAGSDIREKTÖR
...de som inte har råd.
Man vill ha de...
RAPPARE
...med ränderna och glittret
...som får tjejerna att svettas.
De kostar 1 200-1 300.
Det handlar om exklusivitet.
Kan du ringa och köpa ett par av de senaste Giuseppe-skorna,
eller får du gå in på baksidan av Versace-butiken och handla?
För mig handlar den amerikanska drömmen helt och hållet om status just nu.
Det är det nya "doktor" framför ens namn.
Vi håller fast vid en illusion om den amerikanska drömmen.
Men inte nog med att vi och våra barn inte kan uppnå
vad generationer hade tidigare, saker håller på att bli värre.
När det inte finns nån social rörlighet,
är den enda sociala rörlighet man har fiktiv.
Det man visar upp för resten av världen förnekar ens egen verklighet.
Jag har kommit att se på masskultur, och särskilt tv, som en form av våld,
för 24 timmar om dagen göder den här påhittade livsstilen
som vi alla får höra att vi kan få,
en känsla av otillräcklighet.
Folk brukade jämföra sig själva med sina grannar,
och de strävade efter att bli som grannen som hade lite mer än de hade.
KIMS NYA HUS
Det här är så fint. Det är som om vi vore i Italien.
Det som förändrats är att folk nu tillbringar mer tid med dem de ser på tv
än sina faktiska grannar, och de vill ha vad de har.
Jag kan nog namnen på familjen Kardashian bättre...
LAURENS SON
...än namnen på mina grannar.
Tittar man på nåt länge nog, så tror man att det är verkligt.
Man börjar fatta beslut baserat på vad man har sett på tv.
Jag tror på den amerikanska drömmen,
och att äga ett hem är en del av den drömmen.
Om ett av målen är att öka husägandet,
så är det logiskt att hjälpa folk att betala handpenningen.
När vi etablerade reglerna sa jag:
"Den här regeln hjälper inte mig att tjäna pengar,
så låt oss tona ner den här regeln."
Så vi skapade ett spelfält som passade oss.
Inte investeraren, inte låntagaren, utan oss.
Den amerikanska ekonomin har bibehållit sin drivkraft...
Mr Greenspan ville öppna dammluckorna och tillåta alla att låna pengar.
Om man ger bort pengar utan kostnad
till hundramiljontals över hela världen,
så kommer de att göra idiotiska saker med dem.
Vi strävade aldrig efter att bygga det största huset i USA,
det bara blev så.
När jag gjorde filmen Drottningen av Versailles med David och Jackie Siegel,
som försökte bygga ett palats
inspirerat av det verkliga Versailles i Frankrike....
PARET SIEGELS HUS
...såg jag drömmen som alla hade, men större.
Och de gjorde det på samma sätt som alla andra,
genom att låna.
Tror du att varje amerikan vill känna sig rik?
ANDELSSYSTEMSMOGUL
Det tror jag.
Alla vill bli rika.
Om de inte kan bli rika är det näst bästa att känna sig rik.
Och om de inte vill känna sig rika är de förmodligen...döda.
JACKIE SIEGELS MOSTER SUE
Det verkade som om vi alla var beroende av konsumerism.
IRLAND
Och med globaliseringen spred det sig som ett virus.
KINA
ISLAND
Det fanns så mycket pengar, det var helt galet.
VALBJÖRN FISKARE
Jag arbetade som sjöman.
Och sen blev det högkonjunktur på Island.
Alla ville jobba på bank och jag ville försöka, som alla andra.
2003 påbörjade det lilla fiskelandet Island
den snabbaste expansionen av ett banksystem i mänsklighetens historia.
Man fick hög lön på banken.
Vi var bara ett litet land,
och Islands president sa
att vi skulle bli bäst i branschen.
Och banken lånade ut pengar till alla. Alla.
Man såg filmerna från Hollywood och ville ha
nåt utöver det vanliga.
När vi byggde huset
tittade min fru i en inredningstidning
och sa: "Åh, vad fint."
Det var precis som Kardasia...
-Förlåt? -Kardasia?
-Kardashians? -Kardashians. Ja, ursäkta.
Jag byggde ett vattenfall i huset.
Det var vår dröm
att ha en bastu i huset.
Det är absurt.
Att bygga stort för att uppvisa framgång och status
var inte begränsat till Europa eller USA.
I Kina träffade jag en affärsman
som byggde en fullskalig kopia av Vita huset.
Utsikten från hans kontor var Mount Rushmore.
Den här resan år 2000 var mitt första stora utländska uppdrag
och en möjlighet att dokumentera det nya välståndet i Kina,
men tidpunkten var tuff.
När Noah var två veckor gammal,
skickade tidskriften Time mig ett fax och erbjöd mig jobbet.
Jag visade det för Frank, gråtande...
LAURENS MAKE
...och sa: "Jag sa ju att min karriär skulle vara över när jag fick barn."
På den tiden hade de kvinnor som var framgångsrika fotografer
valt att inte bli mödrar.
Frank sa: "Vad pratar du om? Du borde åka."
Jag frågade barnläkaren om det var skadligt för ett barn
att separeras från sin mamma vid tio veckors ålder.
Och han sa att det inte var nån fara för barnet,
men att det var för påfrestande för mamman.
Jag övertygade mig själv om att det inte skulle gå nån nöd på Noah,
så jag pumpade nio liter mjölk
och åkte till Kina i tio dagar.
Att vara borta var svårt,
men de kommande 14 åren
gjorde jag elva resor till till Kina och Ryssland...
TOALETTER I 24 KARAT GULD
...eftersom historierna var så fängslande.
Med en historia av revolutioner som försökte avskaffa klass och ojämlikhet
blev längtan efter lyx och status ännu starkare.
JAG ÄR EN LYXVARA
För trettio år sen, var Kina ett spirande nervvrak.
ÄGARE AV ETIKETTSKOLA
Det var total isolering, alla tog sig fram på cykel.
Kina är nu den största marknaden för alla västerländska lyxmärken.
Det den moderna kinesiska kvinnan söker i dag är vägledning.
Deras mödrar växte upp under Kulturrevolutionen,
så ingen kunde lära dem hur man bär underkläder.
När du håller i din hatt eller lägger den i knäet,
visa aldrig insidan.
Det är som att visa insidan av dina kläder.
Hur man äter en banan elegant med kniv och gaffel.
När bananen är stabiliserad
skär jag den ur en 90-gradig vinkel. Ser du?
En del har kritiserat mig och sagt:
"Varför betalar de här människorna 16 000 amerikanska dollar
för att lära sig att skära en apelsin på ett elegant sätt?"
Men alla som har tagit kursen har sagt att det var värt vartenda öre.
MOSKVA
I Ryssland för 20 år sen hade man en liten lägenhet eller ett litet hus...
OLIGARKHUSTRU
...man hade inte möjlighet att ha ett stort hus som mitt.
De nya ryssarna, de rika ryssarna,
bygger enorma bibliotek, väldigt dyra,
med fantastiska böcker, och de öppnar dem inte.
ALEXEJ ÄTTLING TILL ADELSFAMILJ
Och man får inte röra dem.
"Får jag titta på boken?" "Nej, nej, nej, den är väldigt dyr."
"Än sen? Det är en bok."
I Moskva har 1800-talets debutantbal återupplivats.
Men istället för aristokrater
är flickorna som debuterar döttrar till oligarker och kändisar.
Skillnaden mellan "Krig och fred"-balen i det gamla Ryssland och dagens bal,
är skillnaden mellan verkliga livet och teater.
Balen sponsras av Maserati och Chanel,
och är i stort sett ett sätt att sälja lyxmärken till ryska kvinnor.
När jag tänkte på välståndsprojektet
började jag se kopplingar till arbete jag hade gjort
till en bok som heter Girl Culture.
I åratal hade jag tittat på hur flickor i ung ålder lär sig
att deras kroppar har valuta.
Skönhet är hur man vinner.
När jag var singel dejtade jag alla möjliga sorters killar.
F.D. SKÖNHETSDROTTNING
Till och med Donald Trump.
Donald, vi ville ha dig...
Och varför måste vi lida för att vara vackra?
Det är väl en mans värld där ute.
Kvinnorna får benen och bikinilinjen vaxade,
de gör kosmetiska ingrepp, de måste sminka sig.
Kvinnor drar det kortaste strået, för vi arbetar lika många timmar
och måste göra allt det här andra också.
VEM LÄGGER MEST PÅ UTSEENDET?
Jag träffade Suzanne inför ett tidningsreportage
om vem som spenderar mest på kroppsunderhåll.
Och Suzanne spenderade mest.
Med hästlängder.
Det är viktigt att se bra ut.
i vilken verksamhet som helst, inte bara min.
Jag är ute och träffar klienter, för att sälja nåt.
Folk gillar att ha att göra med attraktiva människor,
det ingår i människans natur.
SISTAÅRSELEVER PÅ HIGH SCHOOL
Det är väldigt tydligt hur viktigt det är
att ha längre hår som är mindre krulligt
och att ha ljusare hy.
När jag gick i elfte klass
började en del håna mig för att jag hade mörkare hy,
och jag blev självkritisk efter det.
Vi baserar skönhet på en enda sak,
och ju närmare man är den saken
desto sötare är man jämfört med andra.
När du föddes var du i 50:e percentilen för längd
och 90:e percentilen för vikt,
så jag visste att din genetiska kropp var lite kort och rund.
Men det var inte den kroppen man såg i veckotidningarna och på tv,
så du var inte nöjd med den.
Jag tror att jag höll dig på rätt spår
när det gäller att undvika ätstörningarna som du studerade senare.
När jag gjorde min första film, Thin...
ÄTSTÖRNINGSKLINIK
...om kvinnor med ätstörningar,
så tittade jag i själva verket på det innersta mörkret av mentalsjukdom.
Men en socialhistoriker sa till mig att psykopatologier kommer och går,
men de berättar alltid om den historiska tidsperiod
i vilken de skapas.
Ätstörningar är väldigt vanliga i USA, en av sju.
Och de blomstrar i länder med välstånd där det finns gott om mat,
och där det finns makt i att vägra mat.
Shantell hade en ätstörning och hon kände att modellyrket var exploaterande.
Så hon började skära sig själv och hade verkligen vanställt sin kropp,
för hon sa att hon ville skada egendomen.
När hon kallade sin kropp "egendom"
blev idén om kroppen som handelsvara så tydlig.
Vad betyder skönhet för dig?
Att jag får pengar Och att jag ska bli en superstjärna
Vi har nog investerat 100 000 dollar de senaste fyra och ett halvt åren.
Det är garderob, hår, smink, coachning.
Staden vi kommer ifrån har ett invånarantal
på 566.
Bara det faktum att nån valde ut henne...
EDENS MAMMA
...att vara med i Toddlers and Tiaras var otroligt.
EDEN, 4 ÅR TÄVLANDE
Kör hårt, tjejen!
Mamma här började tänka:
"Vad är det största vi kan göra
för en treåring?"
Det var så revykostymen kom till,
och hon vann.
Konnotationerna som hänger samman med en revyartist i Vegas
föll mig aldrig in.
Tydligen skulle de ha bar rumpa eller vara topless,
men jag ville ha glamour, fjädrar och prål.
Jag säger alltid, att om man tycker att nåt var opassande,
så är det kanske nåt fel med hur man tänker,
för mamma här ser det inte så.
Vi är en fullständigt porrifierad kultur.
Porrbilder är nu så genomträngande
och tillgängliga i hela samhället, att de har läckt in i populärkulturen.
Herregud! Helt otroligt.
Menar du allvar?
Det är tv, det är internet, det är reklam.
Jag vet många ungar som tittar på porr,
och det är därifrån mycket av det kommer ifrån.
De orealistiska kvinnorna.
Jag tror att de flesta, förmodligen även jag,
exponerades för porr runt sjunde klass.
Man ser saker som är helt fejkade.
Det är en film.
Och det finns ett filmteam, precis som här,
allt följer manus. Folk tror på det för att de vill tro på det.
Och de tror att det är så som människor verkligen samspelar.
Påverkar det typen av bilder som dina vänner lägger ut?
Ja, många av mina vänner bär väldigt avslöjande bikinis
för att få många gillningar.
Jag gjorde en Instagram-studie.
Foton som inte fick många gillningar
var bilder på familjen och sånt som ungdomar försökte komma bort ifrån.
Killar vill ha det som är väldigt förnedrande för kvinnor.
Och för att möta killarnas förväntningar
försöker nog många kvinnor att efterhärma det.
Perfekt.
Jag har faktiskt en intervju med den flickan,
där hon säger: "Vi vill dansa som strippor."
Jag vill bli dansare. Topplessdansande revyflicka.
LJUDINSPELNING, 2001
Det vore kul att dansa med tuttarna blottade.
Om jag klarar det, så klarar jag vad som helst.
Upp med rumpan och vicka den från sida till sida.
Det är nästan som en liten ryggtänjning.
Det fanns till och med trendiga träningspass
som lärde ut "cardio striptease."
STÅNGDANSKURS
En halv armlängd från stången,
höger hand är uppe, ta ett steg med foten på insidan och snurra!
Höfterna vrids åt vänster nu.
Behåll handbojorna på om ni vill.
Då rullar vi runt och kryper och låtsas att vi gillar det.
När man dokumenterar effekterna av populärkultur,
är det nästan som luften vi andas.
Den finns överallt, så det är svårt att faktiskt se den.
I mitt arbete tittar jag ofta på det extrema
för att förstå det konventionella.
På Magic City använder vackra flickor sitt sexuella kapital för att nå toppen.
Vi har inte filmstjärnor i Atlanta, så stripporna är filmstjärnorna.
De håller hög klass.
ÄNGLAR VÄGLEDER MIG
När jag först började dansa här kändes det som om jag hade lyckats.
STRIPPDANSÖS
Som om jag var i Hollywood.
Det var som om man befann sig mitt i en musikvideo.
Genväg, genväg, genväg. Slå igenom över en natt.
Tyvärr försöker fler och fler människor
att hitta en väg runt det hårda arbete som krävs för att lyckas i livet.
Att vara medelmåttig har aldrig varit ett alternativ för mig.
Att jobba nio till fem vore...
Det vore plågsamt.
Det är det faktum att jag kan kasta pengar på en person och att hon gillar det.
Det är en kick.
Jag bryr mig inte, jag ska bara kasta pengar!
Kasta dem! Vet ni vad jag menar? Det är ingen finess.
"Oj då!
Hon kan skära sig på pappret!"
Vad fan är det för fel på de här människorna?
Beställ tusen till! Skit samma.
Det är som Spanx för tuttar.
Liksom DJ Esco var jag både kritiker och deltagare.
Att plåta för tidskrifter gav mig den direkta insyn i populärkulturen
som jag behövde för mitt eget arbete.
Ja, upp med benet.
Var är Charlie nu? Är han på rehab?
Jag satte i mig sju gram kokain.
SHEEN BESKRIVER SINA DROGVANOR
Jag har bara en växel - kör!
Charlie checkar visst in innan han tar kål på sig.
Han skrev ut en check på 30 000 dollar till porrstjärnan/festaren Kacey Jordan.
Amy sa att han gav dig en ovanlig dricks,
typ en klump kokain?
Den var enorm.
"HAN RELATERAR TILL PORRTJEJERNA FÖR HAN TROR ATT DE ÄR OLYCKLIGA"
Min dröm var alltid att bli skådespelare.
Man känner sig verkligen som en filmstjärna när man är sminkad.
Det var på sätt och vis filmkarriären som jag alltid velat ha.
När jag fick veta att jag kunde bli porrstjärna
tänkte jag bara: "Vi kör."
Jag hade inget annat att göra
i en stad jag inte ville vara i.
Jag köpte en flygbiljett, hittade en agent.
Jag blev uppringd av alla på ABC,
och de är överväldigade av hur många som gillar dig.
SEXVIDEOMÄKLARE
Så det var rätt häftigt.
5 ÅR SENARE
Det var definitivt känslan av att vara så nära min dröm,
Innan jag lämnade Oregon bodde jag i min bil,
för att slippa mina föräldrars regler.
Jag levde på Taco Bell, för det var det billigaste man kunde göra.
Jag hade 88 cent, och bönburriton kostade 89 cent.
Jag började bara gråta i kassan på Taco Bell.
Och ett år senare bodde jag mitt emot The Grove i en takvåning.
Det var ett av de coolaste ögonblicken i mitt liv, den känslan av framgång.
Jag köpte saker till min syster och min familj,
"Här har ni en platt-tv. Vi åker till Best Buy och köper vad ni vill."
Det gick från noll till hundra, och jag var fast.
VIPVÄRDINNA
Okej, är ni klara?
Jag var fast besluten att göra nåt av mig själv.
När jag lämnade Kansas sa jag:
"Mamma, en dag får du se mig på röda mattan."
Jag var ensamstående mamma när jag kom till Vegas.
Jag svor att tjäna pengar för att kunna ge min son nåt,
och alltid kunna ta hand om mig själv och inte vara beroende av en man.
Det jag gör i Las Vegas är ganska viktigt.
När det gäller VIP-kunder vill alla känna sig som en rockstjärna.
VÄRDINNA
Jag ser till att de får de bästa borden eller poolhytterna
som kostar runt 10 000 dollar.
Att de får den bästa drickservicen.
Har man tjejerna, så är man nån.
Hon är ingen bordellmamma.
Jag vill bara klargöra det nu, som hennes son.
Visst, blont hår, stora tuttar, jag känner många såna, men...
De går inte att jämföra med Tiffany.
Hon är Vegas drottning.
-Har du trosor på dig? -Mamma, benen.
De är vita.
-Jag har åtminstone trosor på mig i dag. -Ha lite klass, visa inte arslet.
Åh, den var bra.
Är du ute i kväll, frågetecken?
Det är trubbel på gång.
Jag har sett mycket.
Du kan inte visa mig nåt nytt som skulle överrumpla mig.
Jag har sett allt från 5 000-dollarstävlingar
om vem som ser bäst ut naken, jag har sett...
Jag har varit på svensexor där flickor visar leksaker på ett hotellrumsgolv.
Menar du erotiska leksaker?
Ja.
Jag är en så otraditionell mamma.
Det har varit ett dilemma. Ska jag ta med honom ut i det här nattlivet eller inte?
Och jag tar med honom.
Jag vill vara dj så länge som jag kan använda mina fingrar.
Men jag gillar också ödlor,
så om jag nånsin gick i pension en dag
skulle jag nog äga en djuraffär, det skulle göra mig lycklig.
Det är ingen moralisk diskussion.
Sex är självklart en förlängning av handeln.
Vad är inte det?
Vi är i VIP-sviten på hälsoklubben Artemis.
I Berlin hade man sagt "bordell".
Jag var delägare här förr.
Vi matchar köpare,
så kallade "Johns" i USA, och säljarna,
som vi skulle föredra att kalla "sexarbetarna", inte ens "prostituerade".
Jag förlorade oskulden när jag var 15, till en prostituerad i Amsterdam,
och det var min pappa som tog med mig dit.
Min son drev mig till vansinne med allt prat om tjejer,
och de slog vad i skolan om vem som skulle kyssa en tjej först, så jag sa:
"Vi ska åka till Amsterdam, unge man."
"Du ska snart fylla sexton, och jag fattar inte att du är oskuld.
Jag förlorade min oskuld när jag var 14
till en prostituerad som jag betalade med en burk mynt."
Det är som en initiationsrit.
Betalade du för det?
Självklart! Jag kunde inte låta min son betala. Det vore kriminellt!
Han betalade henne en bonus
för att hon skulle lära mig hur man har sex på rätt sätt.
Ohämmad, oreglerad kapitalism
gör vad den är utformad att göra, vilket är att kommodifiera allt.
Till och med människor blir handelsvaror
som man exploaterar i vinstsyfte.
tills de är uttömda eller rasar ihop.
Tog du nånsin värktabletter eller droger
-för att ta dig igenom en scen? -Ja, många gånger.
Jag fick faktiskt rumpan uppsliten
förra året.
Och jag tog många värktabletter för det. Förlåt.
Jag deltog i en bukkake med 58 män.
-Är de fler än 50? -Det tvivlar jag på.
Är de färre än 50?
-Hörni! Tysta! Lyssna! -Femtioåtta satser i ansiktet.
Där rök sminket och håret.
Och jag är fortfarande ihågkommen för det
och jag får många kunder bara på grund av den scenen.
Upp med hakan.
-Ut med bröstvårtorna. -Inte än.
Det var värt det för allt jobb det gav mig.
Bra jobbat.
Men jag fick faktiskt salmonella.
Det är ett matburet virus, men jag fick det.
Bra jobbat.
Herregud!
Nån hade det nog och jag fick det i ögat eller nåt, det var så konstigt.
Jag ville göra nåt coolt eller nåt
som jag kunde bli ihågkommen för, och det funkade.
Jag säger alltid att Kim är min inspiration för att jag kan lyckas.
För jag har många sexvideor att visa
och jag kanske fortfarande slutar i topp på nåt vis.
BRA KONTRAST MEN ÅTERGÅ TILL FÖRSTA FÄRGBALANSEN
Det här är rätt rått, vi kanske inte ska tänka så mycket på det.
-Och sen... -Herregud.
När vi började trodde vi att vi skulle gå igenom omkring
fem arkivskåp med bilder,
och sen gick vi igenom
en halv miljon bilder.
Nästan allt jag hade gjort relaterade till det här temat och det här projektet.
När jag gick igenom bilderna
insåg jag att välstånd var mycket mer än pengar.
Det var vad som helst som gav oss värde.
Sexualitet, image,
till och med ungdom.
När jag var i 20-årsåldern gick jag på rutinkontroll hos dermatologen.
ENDAST SIMULERING RESULTAT VARIERAR
Och oombedd erbjöd han mig Botox.
Jag blev så chockad över att jag hade ett problem jag inte visste fanns
att jag insåg att det här kunde bli ett projekt.
Folk åldrades inte som i tidigare generationer.
Så jag började dokumentera värdet i att hålla sig ung,
och kostnaden för att inte vara den man är,
och längta efter att vara nåt annat.
Kosmetiska ingrepp var inte bara för de rika längre.
De flesta som utförde dem tjänade mindre än 50 000 dollar om året.
Jag tittade på många kabelprogram med folk som hade gjort plastikkirurgi.
Hon har jobbat hårdare på sig själv
-än hon nånsin gjort i sitt liv. -Jag sög i mig det.
Det är nästan som en ny version av den amerikanska drömmen.
CRISTINAS MAN OCH SON
Den fysiska omvandlingen som framgångshistoria.
Cathy var skolbusschaufför och ensamstående mamma.
Jag granskade mig själv med kritisk blick.
Jag var inte längre gift.
Jag hade inte den ekonomiska stabilitet jag ville ha.
Jag ägde inte ett hem, vilket hade varit mitt mål i åratal.
Jag kunde släppa det.
Det som verkligen betydde nåt i livet
var att vara i den bästa kroppen jag kunde vara.
Sommaren -07 verkade alla möjligheter stråla samman.
Jag åkte till Brasilien för att plastikoperera mig.
Jag hade haft
en graviditet som verkligen hade förvanskat min kropp.
Efter att burit en fyrakilosbebis
hade jag mycket lös hud.
-Hur kände du dig när du såg dig själv? -Hemsk.
Och jag hade funderat på hur det påverkade min dotter.
Hon utvecklades tidigt och var på väg in i en ålder
då hennes kropp skulle förändras ännu snabbare.
Jag kom alltid till slutsatsen
att det bästa jag kunde göra för henne var att ta itu med mina egna kroppsproblem.
Om jag sa till dina barn: "Var är er mamma nu?"
-Vad skulle de säga? -"I Brasilien och plastikopererar magen."
KVÄLLEN FÖRE OPERATION 2007
De är väldigt glada för min skull.
Jag har också lagt till på listan
ett bröstlyft och bröstförstoring.
Jag har blivit övertygad om att jag skulle se fantastisk ut med ett rumplyft.
Och vi skulpterar under min hals med fettsugning,
och vi formar om min näsa och tar bort en bula.
Jag betalade med kredit. Jag hade inte alla pengarna då.
Det var lite av ett mirakel som utvecklades framför mig.
Mina föräldrar hjälpte mig, vilket inte var en sits jag ville sätta dem i,
men min mor såg nog att det här var en unik möjlighet för mig.
Är plastikkirurgin här
densamma som i USA?
Den är annorlunda.
Narkosläkarna...
De föredrar att använda den här tekniken.
Nedsövning
är inte nödvändigt.
Det är inte som att köpa en handväska.
Väskan kan jag lämna tillbaka. Tänk om jag fattar fel beslut?
Jag är lite överväldigad, lite förvirrad och mer ensam än jag trodde.
Okej. Precis.
Vet jag vad jag gör? Ja.
Jag är en bra mamma, en bra person. Jag kanske skämmer bort mig själv...
Jag vet inte, jag är sömnig.
Den största lättnaden var att se mig själv...
...förändrad till det bättre.
Att betrakta sin egen kropp är en livskunskap,
en hanteringsstrategi som varje ung kvinna måste utveckla.
Det var svårt för min dotter.
Det var de växlande känslorna inför det annalkande vuxenlivet.
Hon gick in på sitt sovrum då och skar sig själv.
Hon karvade...
Hon karvade bokstäver i pannan.
"Död."
Som om hon önskade att hon vore död.
Och det var det svåraste jag har gått igenom i mitt liv.
Det svåraste.
Varför skulle man
avsiktligen förvanska
och vanställa sin kropp?
Jag kände det som ett misslyckande från min sida att tala om för henne
hur mycket hon är älskad och hur mycket hon är värd.
Jag har alltid velat ha barn.
Jag väntade tills jag var 40.
Jag tyckte att det var dags att gifta sig.
Vi hade redan träffat fertilitetsspecialister som sa:
"Du borde ha börjat i går, inte i morgon."
När vi sitter här i dag är jag mitt i min femte IVF-cykel.
Vi pratar inte om 500, 600, 800 dollar. Vi pratar om...
Efter fem gånger är vi uppe i 100 000 dollar.
Våra välgörenhetspengar i år gick till att försöka bli gravida.
Processen har skurit ner på vårt sociala liv.
Det är inte romantiskt. Det är inte:
"Låt oss dricka en fin flaska fin och älska och bli med barn."
Jag hade anlitat de bästa, dyraste läkarna.
Om jag läste nånstans
att träning inte var bra, så slutade jag.
Om jag läste att mayansk livmodermassage var bra, så gick jag och fick det.
Jag har dragit ner på Botox för jag är orolig över
att injicera botulismgift i min kropp.
Det är kanske inte så bra om jag försöker bli gravid.
Så jag har gjort det mindre.
Det är lustigt, efter min misslyckade cykel i somras...
Jag hade inte injicerat Botox, och jag gick in direkt för att må bättre.
Min tid rann ut vad gällde att producera ett livsdugligt ägg.
Jag kände nån genom jobbet som sa: "Anlita min surrogatmamma."
När min läkare först undersökte Jennifer sa han...
HISSERVICEKOORDINATOR
"Den här kvinnan är en gående barnaföderska."
"Toppen", tänkte jag.
Som surrogatmamma måste man tänka att man sitter barnvakt i nio månader.
Jag bär på det och tar hand om det åt dig och sen lämnar jag över det.
Var det dyrt att använda surrogat?
Väldigt.
Och vad behövde du de extra pengarna till?
Just nu har vi tre sovrum och ett badrum,
vilket är okej för mig, men... Jag vet inte.
Större är väl bättre?
Jennifer var fantastisk på så vis att det var min grej.
Hon gjorde vad jag ville.
Jag styrde allt i minsta detalj.
Hon tänker på saker jag aldrig har tänkt på.
Att inte stå framför mikrovågsugnen
för det kunde påverka processen,
eller att inte dricka ur frigolitmuggar.
Inga sötningsmedel.
Var din man lika angelägen om att få barn?
Svaret är nej.
Efter femte eller sjätte försöket var han inte så intresserad längre.
Så det var verkligen
en väldigt ensam resa för mig.
Det är bara jag och min nettoförmögenhet som gäller,
inget annat.
Jag hade hem på 1 800 kvm
som jag aldrig tillbringat en natt i, för att jag var upptagen med att arbeta.
Det är svårt att tro,
men en hektisk dag tog jag 300 till 500 samtal.
Första gången han gick i pension hade han redan mycket pengar.
Jag vet inte hur mycket. Han kunde ha slutat arbeta
och levt ett familjeliv om han hade velat.
Vi hyrde ett slott i Frankrike på vischan.
Det fanns ingen mobilsignal, och mina barn skrattar än i dag.
De sa att jag klättrade upp på de högsta bergstoppar
och höll upp min mobil för att få en signal.
Den semestern kostade mig minst tre eller fyra miljoner i förlorad vinst.
Min pappa var alltid totalt ointresserad av familjelivet.
Vi fick veta att han hade en affär.
Hon var antingen strippa
eller gogodansös.
Hur skilde hon sig från din fru?
Det här är skrattretande. Ja, fejkbröst.
Väldigt kommersiellt sinnad.
Berätta om denna intensiva
kärleken för överflöd, vare sig det är pengar, kvinnor...
-Arbete. -Arbete.
Hur kan en arbetsvecka på 100 timmar inte äventyra
ens relation med allt som är värt nåt?
När jag gick djupare ner i mina motivs besattheter,
förvånades jag av att de speglade mina egna.
Vi kör.
Och jag minns när jag fotograferade Shelly,
en av de anorektiska flickorna i Thin.
Hon sa: "Arbetet är ditt beroende."
Är du jag?
Är du på filmbojkott?
Ja.
Sluta!
DU HAR PROBLEM
Varför tycker du att jag har problem?
Du filmar varje sekund av våra liv.
Tycker du att jag är en arbetsnarkoman?
En arbetsnarkoman?
Ja, typ...
Och din mamma är det ännu mer än du.
Och tycker du att Noah liknar mig?
Ja, Noah är en liten Lauren, definitivt.
Noah kan vara mer intensiv än jag.
Ett, två, tre, fyra, lätt och snabbt!
Var kom arbetsnarkomanin från, tror du?
Från dig.
Du är en mycket större arbetsnarkoman än jag.
Nej, du är en mycket större arbetsnarkoman än jag!
Hur länge är det längsta du varit ute på uppdrag?
Det är nog sex veckor eller två månader.
Jag var aldrig borta så länge!
Aldrig!
Jag hade mycket mer tid med pappa.
-Uppvägde pappa det? -Ja.
Det gjorde att Frank fick den där nära anknytningen
som har burit upp oss sen dess.
Det låter mig resa och arbeta.
Mamma!
Jag växte upp utan dig här.
Det låter illa, men skadan är redan skedd.
Mår du bra?
Ja?
Ditt samtal har skickats vidare till en röstbrevlåda.
-Vid pipet... -Jag har inte fått prata med honom än.
Han ringde Frank och...
Noah fick just högsta poäng på högskoleprovet.
Hej, Noah, det är mamma. Ring när du kommer ut från lektionen. Älskar dig.
Han är nog bara glad.
Han har jobbat hårt, det här är hans bedrift.
Han ringde inte ens för att berätta, han är bara glad.
Jag har alltid tyckt att balans var överskattat.
Helvete.
Jäklar.
Jag jagar ofta mina egna besattheter med lika mycket adrenalin som mina motiv.
Trots att jag inte jagade massor av pengar
eller den perfekta kroppen,
så var jag alltid ute efter mer och mer.
Jag använder vidvinkel, så... Du kommer att vara bakom mig. Få se.
Okej, se på mig.
Du kan titta upp sådär som du gjorde alldeles nyss.
Titta upp igen som du just gjorde.
Jättefint.
Jag tycker inte att jag har nått mina utseendemål.
Jag skulle gärna åtgärda det här.
Jag skulle gärna göra nåt åt låren.
Min rumpa behöver fixas.
Jag såg en liknande böjelse bland kvinnor med ätstörningar.
Jag kunde gå ner två kilo och det var ändå inte tillräckligt.
Och om jag gick ner två till var det ändå inte tillräckligt.
Kändisskapet är ett sånt rus.
De omedelbara tweeten och inläggen.
Varje dag ser jag dansare som är beroende av stången.
Av stångpengarna.
Framgången blir i sig själv ett oupphörligt uttrycksmedel.
Man ingår i ett spel, där mer är bättre.
Och en miljard är bättre än hundra miljoner.
Jag var en hamster i ett diamantbeklätt guldhjul.
Man säljer sin själ till djävulen.
Man blir så utbränd att man blir avtrubbad.
Man känner inte handen på rumpan längre.
Man kopplar ifrån.
Och sen ger man sig in i spelet igen.
Annars krossar det en.
Det finns en punkt där man gått för långt, och alla hamnar där.
När pengar är framgång
är det omöjligt att inte vilja fortsätta. Varför skulle man inte det?
För om mycket är bra, så är mer bättre.
Man blev fångad i sin egen ambition.
Senaste nytt: aktiemarknaderna världen över rasar...
DUBAI AKTIEMARKNAD
Som med alla andra resurser, orsakar ett kapitalöverskott
fullständigt socialt och ekonomiskt kaos.
När den ekonomiska kraschen hände 2008
kändes det som en global tsunami av förödelse.
ISLAND
Det kom kusligt likartade bilder...
KALIFORNIEN
...från platserna som drabbats hårdast...
IRLAND
...som jag bevakade.
F.D. GM-ANSTÄLLD
Och ert hus?
Det står under utmätning.
Och hur känns det som man och familjeförsörjare att gå igenom det?
Förnedrande.
Efter att verkligen ha försökt att behålla nåt man älskar så mycket,
och sen vill de komma och ta det.
Jag bara...
Jag försökte bara skapa ett hem åt mig och min dotter.
Det är allt jag försökte göra.
När till och med David och Jackie Siegels drömhus
till slut hade en stinkande pool och stod inför utmätning,
var det för mig nästan en symbol för vår kollektiva girighet
och dess pris.
På min ganska snabba väg mot välstånd skaffade jag mig en del fiender.
När jag blev hotad eller stämd sa jag: "Ta en kölapp
och gå till plats 134 i kön. Dra åt helvete."
Man riktade anklagelser mot mig.
De sa i stort sett att jag hade konspirerat för att begå bedrägeri.
Vår IT-chef Florian Homm avgick oväntat på ett ganska dramatiskt vis.
Florian Homm flydde till Colombia.
HOMM ANKLAGAD FÖR FÖRLUST
Skatteverket hävdar att han
lurade investerare på cirka 200 miljoner dollar.
Jag packade ihop några saker och tog mig till Colombia.
Berätta vilka saker du packade?
Eurosedlarna är så kompakta, fem hundra euro är nästan 700 dollar,
och man kan bokstavligen packa en halv miljon dollar på sig.
Man har gummiband i sina Calvin Klein-kalsonger
där man kan stoppa dem.
De kroppsvisiterar en sällan i könsområdet.
Då var jag fortfarande väldigt fäst vid pengar, bokstavligen.
Efter fem år på flykt åker Florian Homm till slut fast.
Han åtalas på fyra punkter för konspiration och bedrägeri.
TYSK HEDGEFONDFÖRVALTARE GRIPEN
Amerikanska myndigheter fick mig gripen i Italien.
Jag hamnade i en cell på 16 kvadratmeter i ett fängelse i Florens
med mentalsjuka, våldsamma brottslingar.
Jag mådde uselt.
Övergiven.
Fullständigt övergiven.
Jag var helt fjärmad från mina barn.
När försörjaren inte längre försörjer, vad är hans syfte då?
Vad är mitt syfte?
Som en grabb som kom från en rockstjärnefamilj
som hade alla förutsättningar, så bara...
"Jag borde inte ens försöka. Jag kommer aldrig hit,
så varför försöka komma hit?
Det är inte bra nog."
Jag är ingen rockstjärna, jag är bartender, jag är servitör,
jag är...vilket jobb jag än fick ta för att överleva.
Jag måste bedöva mig bara för att hantera den gråa vardagen.
Jag hade definitivt inte för avsikt att bli beroende av starka opiater,
och i två eller tre månader började jag röka crack.
Jag tog alla möjliga värktabletter, och de gör en varm och lullig,
och jag brukade säga att det var som kramen jag aldrig fick som barn.
"Arvet.
Ibland bär jag arvet som en börda som är alltför tung att bära.
Som nåt som finns precis utom räckhåll.
Arvet är hur jag springer vissa dagar, för att försöka hålla jämn takt
med min familjs bedrifter.
Arvet är min bror som får full pott på högskoleprovet. 36 av 36.
Och jag minns att jag grät den kvällen
för jag visste inte om jag skulle kunna få så bra resultat.
Jag undrade om mina föräldrar fortfarande skulle vara stolta över mig.
Vissa dagar hemsöker arvet mig,
som en idé som är fast i ens hjärna,
och hur mycket man än försöker ignorera det, så försvinner det aldrig.
Arvet är mitt liv."
Mycket bra!
Det är fantastiskt!
Skrev du det i dag?
Ja, det gjorde jag.
Hur kände du pressen av arvet?
För båda mina föräldrar gick på Harvard.
Du är så knäpp!
Pappa, ser du det här?
Varför känner du pre...
Varför känner du pressen av ditt arv?
-Jag frågar Noah. -Varför känner du pressen?
Jag vill inte att Noah ska känna pressen av sitt arv.
Varför har du betett dig som nån som varit enormt pressad av sitt arv?
Jag hade samma sak med mina föräldrar. Mina föräldrar gick också på Harvard.
Och tror du att jag var ett lyckligt barn?
Tycker du att du var ett lyckligt barn?
Jag vet inte, jag minns mycket ängslan och osäkerhet.
Jaså? Över vad då?
Bara...
Jag vet inte, det kom förmodligen från skilsmässan och...
Kanske för att du var borta, jag vet inte.
Men jag minns att jag alltid var ängslig.
Vad minns du?
Okej, låt mig faktiskt tänka tillbaka.
När jag fick dig
var jag filosofie doktor.
Jag var doktorand
i kultur och mänsklig utveckling.
Kvinnorörelsen växte just fram.
Systerskap är mäktigt. Anslut till oss nu!
Jag insåg plötsligt att jag skötte all barnomsorg.
DR. PATRICIA GREENFIELD GRIPEN
Min karriär gick åt pipan.
Din pappa fokuserade bara på sin karriär.
Vi beslöt att separera,
och jag visste att jag inte skulle förlora kontakten med dig
även om jag inte var med dig fem dagar i veckan
utan bara var med dig på helgerna.
Låt oss bara prata om att du fick jobb i en annan stad
och vi bodde med pappa.
Han ville vara fysiskt nära er mesta delen av tiden,
och i allmänhet behöver mödrar inte vara nära sina barn geografiskt
för att bibehålla anknytningen i relationen.
Jag förstod flera år senare att du kände dig övergiven,
och det är förståeligt, för vi hade stått varandra väldigt nära.
Och kom du och besökte oss varje helg?
Nej, du flög till Santa Cruz varje helg med Matthew.
Var det ovanligt då för en femåring och en sjuåring att resa ensamma?
GRÅT INTE
JAG ANVÄNDE DIN HUD SOM MIN HUD
Jag hade en väldigt plågsam relation till min mor.
Min mor arbetade inte.
Hennes prioriteringar var annorlunda. Vi hade alltid hemhjälp
och andra människor som tog hand om oss,
trots att hon inte arbetade.
Så du vill vara annorlunda än hon var?
När man går igenom det jag gick igenom för att bli mamma,
så omfamnar man varje aspekt av det.
Varje gång jag berättade nåt flippade hon ut.
Jag började få värkar tidigt på morgonen,
och jag sms:ade henne: "Få inte panik, men..."
Självklart fick jag panik.
Hon kom tre och en halv månader för tidigt.
Jag lämnade förlossningsrummet och höll på att bryta ihop i korridoren,
och doktorn kom ut och sa: "Barnet kommer nu."
Jag minns att jag såg på honom och sa:
"Var utbildade du dig till läkare?"
Och han sa var, och jag sa: "Det funkar inte för mig!"
Och han såg på mig och sa: "Jag är allt du har just nu."
Runt ett, två på morgonen gick vattnet.
Det var över. De lyfte upp henne och hon var lika stor som min hand.
De la henne på bordet i en plastpåse
och det var ett team med tio personer runt henne,
så man kunde inte se vad som hände.
Och jag minns bara att jag var...
Jag var fullständigt skräckslagen.
För de förbereder en på det värsta.
Jag ville ha henne mer än nåt annat i världen.
Efter Charlie Sheen-hysterin i media,
skandalen...
VITTNE TALAR UT
...blev jag konstant förföljd
som en normal kändis nog skulle bli.
Jag började må riktigt dåligt.
Kacey...
Det var den livsstil jag hade velat ha, men kändisskapet gjorde mer
långsiktig skada på mig än jag trodde att det skulle.
Mår du bra?
-Jag klarar det inte! -Du klarar det!
-Du har klarat dig fint hittills. -Du är jätteduktig!
-Nej. -Du är jätteduktig.
-Du är duktig. -Nej!
"Vad gör hon? Jaha, hon försöker ta livet av sig."
Det här är Alprazolam, även kallat Xanax.
Det här är Advil P.M.
SKADORNA?
Låt oss se på när jag dör.
Hej då.
SPELA UPP IGEN
Jag ville återskapa mig själv.
Jag behövde kirurgi bara för att må bättre.
Jag började med mina bröst.
Jag gjorde tre näsoperationer.
En annan anledning för de större tuttarna och mitt nya jag
var att fetischerna oftast handlade om att jag var minderårig.
Det är ovanligt för en vuxen kvinna som jag
att ha en 14-årings kropp.
Det var därför jag sålde så mycket.
Jag har blivit en ny personlighet som jag har skapat, Daveney.
Det var mitt sätt att äntligen få växa upp.
På tal om det...
Morgonillamående.
Okej.
Jag är faktiskt gravid nu. Det är min elfte gång.
Jag tror att det är en bra tidpunkt, så jag har beslutat att behålla det.
Jag beslutade det just i söndags. I går.
Ja.
Direkt efter Brasilien blev jag aldrig trygg ekonomiskt.
Jag tänkte bara: "Hur återgår jag till ett normalt liv,
håller dem i skolan och hittar sätt att betala av den här skulden?"
-Jobbade du heltid som busschaufför? -Ja.
Varför hade du inte tillräckligt med pengar då?
För att de inte betalar!
Pengar, dollar, dinero, är vad som krävs.
Mina föräldrar bidrog till en del av min månadsbudget,
och efter min operation...
Jag kunde inte be dem att fortsätta betala för hur vi levde,
när jag hade gjort det här som kunde verka som en lyx.
-Och hur länge bodde ni i bilen? -Jag kan inte ens räkna hur länge.
Man håller inte räkning längs vägen, då blir man galen.
Min mamma ville ha vårdnaden.
Hon visste att jag inte kunde betala min hyra 2008.
Jag ville aldrig ge upp mina barn,
men jag hade inte tillräckligt med pengar för att behålla dem.
Jag vet att om jag hade fått ordning på min skit, med mer pengar,
så skulle hon inte vara död.
Hon var inte bara en självdestruktiv tjej, hon var ett snällt barn.
Och ibland tänker jag "Åh, Jaz vill komma och hälsa på..."
I en minut."
Den sitter i CD-växlaren i min bil.
Ibland glömmer jag eller blir distraherad,
och CD:n sätter igång och jag hör larmsamtalet.
Fairfax County larmcentral, var är er nödsituation?
Min nödsituation...
INSPELNING AV LARMSAMTAL
Min dotterdotter var full. Jag körde henne hem.
Jag körde nog i cirka 45 km/tim
och hon hoppade ut ur baksätet. Hon öppnade dörren...
Platsen där jag födde henne var platsen där jag såg henne dö.
De hade just plockat bort fläkten,
och jag kunde sitta med henne, och jag sa: "Förlåt."
Jag sa att jag var ledsen att jag inte kunde skydda henne mer.
Och jag måste leva vidare.
Jag minns för länge sen
när min fru och jag var i den lyxigaste hamnen
på Balearerna i Medelhavet.
Där fanns många båtar värda upp till 50 miljoner, en del var till salu.
När vi satt ner till middag sa jag:
"Den, den, den eller den?"
Då...
Då sa kvinnan:
"Stäng av din mobil.
Det är allt jag vill ha. En trevlig middag."
Och det krävs en lång resa
för att komma tillbaka
till vad som betyder nåt. Det där andra...
Det är en villfarelse. Ett falskt spel.
Vi följer alla en giftig dröm.
Det man köper
i denna värld är en påse ruttna varor.
KÖPCENTRUM
I slutet av en förfallen kultur
drar vi oss tillbaka in i våra egna tröstande illusioner.
Vi bygger murar för att klara av verkligheten runtom oss.
DEN TYSTA MAJORITETEN STÅR MED TRUMP
Det handlar inte om mig, det handlar om er, tro mig.
Folk har svårt att skilja verklighet från underhållning.
För det finns en gräns. Det är en bred gräns, inte tunn.
Företagskapitalism pressar människor
till ett konstant sökande efter nästa adrenalinkick.
Folk söker den där tillfälliga extasen
för att fly från en allt mörkare verklighet.
Befolkningen är distraherad,
sexuell hedonism dominerar i hela samhället.
Vi är döende
på samma sätt som andra världsvälden har dött genom historien.
Skillnaden är att den här gången när går vi under,
så går hela planeten under med oss.
REYKJAVIK, ISLAND
Jag kanske ville vara i det stora palatset
där alla de fina människorna var.
Men till slut ser man att det bara var luft.
Under högkonjunkturen jobbade jag i bankväsendet.
Och sen kollapsade allt på Island och jag fick sparken.
Min chef sa:
"Du får inte gå tillbaka till ditt skrivbord."
Nu när jag gått från banken till havet
har cirkeln slutits. Jag är tillbaka där jag började.
Människor går tillbaka till sina rötter,
familjen, barnen, vännerna.
Det är det positiva med kollaps.
Jösses!
Man skär precis där.
Vidrigt!
Jag vill inte se det här. Det är äckligt.
Det här är livet.
Jag vill dra upp en fisk till.
Vad jag har lärt mig är att vara mer med människorna jag älskar.
Det är det mest värdefulla man kan få i världen.
Käre Gud, tack för allt du har gett oss. Välsigna denna mat och denna familj.
-I Jesu namn. Amen. -Amen.
När vi pratade 1995
förutspådde du att du skulle bli miljonär.
Och vet du vad som är så lustigt? När vi bokade det här tänkte jag:
"Vet du vad, jag sa till henne att jag skulle ha 20 miljoner dollar
i kontanter,
och ytterligare 100 miljoner dollar på banken."
Blev det så?
Nej, inte just nu.
Jag tror att drömmen är annorlunda nu.
Framgång är att visa mina barn hur en stark far ser ut.
Hur arbetsmoral ser ut.
Han lärde mig att man inte är nåt särskilt bara för att man har pengar.
En fin klocka eller fin bil ger en inte inträde till college.
Det är vad man vet, inte vad man har.
Min dotter fick fullt stipendium till Cornell University. Hon är ett geni.
Jag har på mig den stora röda Cornell-tröjan varje dag här hemma.
Jag vill gärna se allihop gå på college.
Det är den sanna amerikanska drömmen.
F.D. KACEY/DAVENEY
Jag ville komma hem till Oregon igen, så att jag kunde försonas med min familj
och fullfölja graviditeten, men jag förlorade barnet.
Det är väldigt svårt att återhämta sig från det.
Hela det här året har jag känt att jag vill byta karriär.
Jag jobbar på Tan Republic, samma jobb jag hade som 14-åring.
Det är väldigt svårt att gå tillbaka till minimilön
efter vad jag har tjänat de senaste åtta, nio åren.
Jag överdoserade ett par gånger
och hade över en miljon dollar i sjukvårdsräkningar.
Jag ansökte om konkurs bara för att börja om på nytt.
Nu har jag helt slutat med porr och nakenhet.
Jag ville verkligen bli mig själv igen.
Jag trodde att Courtney kanske försvunnit bland alla de tidigare skandalerna
och mina filmer.
Och jag känner att jag nu äntligen, återigen,
verkligen kan börja om som Courtney igen.
På alla resor måste man ibland åka tillbaka och hitta sina rötter,
och det är vad vi har gjort de senaste två åren.
Det var dags att ta en paus.
Vi gör inte reality-tv-serien längre, vi är bara normala nu.
JAG VILL BLI KÄND OCH GLAMORÖS
Eden hade vunnit allt hon nånsin medverkat i,
och det kändes som om dörren bara...
Det var ett nytt scenario, för fram till dess
har det bara varit...
Man har ett barn som är extremt begåvat,
men man är så hungrig på det att man blir förblindad
av den legendariska moroten som dinglar där ute.
Man är bara en handelsvara.
Det är vad det amerikanska folket vill se.
De kommer hem från jobbet och vill klicka på fjärrkontrollen och gotta sig.
Jag gillade inte den jag hade blivit
eller att andra hade lyckats åstadkomma nedriga saker
genom mig och Edens liv.
BESÖK EDEN WOOK PÅ NÄTET
Jag menar... stora misstag.
Skulle jag göra om det? Förmodligen.
Det skulle jag nog. Jag måste inte ens fundera på det,
för jag hade inte fått uppvaknandet eller vetskapen på nåt annat sätt.
Jag satt i fängelse i 15 månader utan rättegång.
Sen släppte de mig!
Han är världens tursammaste man.
Han lyckades undgå att bli utlämnad och riskera 20-25 års fängelse.
De satte mig på en lista med personer som Osama Bin Laden.
Det var en global arresteringsorder.
Men jag är här i Tyskland helt lagligt
och kan inte utlämnas till USA.
Så jag bor här i ett väldigt stort, vackert fängelse som heter Tyskland.
Om du tror
att pengar kan köpa dig
vad som helst och allting,
så har du aldrig nånsin haft pengar.
För jag kan inte köpa leendena i min dotters och min sons ansikten,
och jag kan inte
köpa min frus kärlek och säng.
Jag kan inte det.
Tror ni att han lärde sig en läxa i fängelset?
Jag känner att det han ångrar mest är
att han pressade det till en punkt där han föll,
och han önskar bara att han inte hade fallit.
Ja.
Jag vet fortfarande inte hur jag känner inför allt som hänt med min far.
Tre dagar efter förlossningen åkte jag hem,
men Suzanne var där i nästan två månader.
Hon var väldigt liten.
Men hon repade sig väl.
Jag fick priset.
Hon är här, och hon är lycklig och frisk,
hon ler och är en fantastisk liten unge. Och jag...
Det spelar ingen roll hur jag kom hit. Jag är här.
Den erfarenheten förändrade mig så drastiskt.
Men min man lämnade mig sex veckor efter att vi kom hem från sjukhuset.
Han är nu tillsammans med nån som är 40 år yngre än han.
Jag vet inte hur man kan vara 70 och gift med en 30-åring.
Nej, det är baklänges, du måste föra den framåt.
Minns du? Rör på spaken.
-Försök nu. -Se upp, hörni!
Jag tror att hon vet att hon inte får röra konstverken.
Vänta! Sanna!
FRAMTIDA VD
Har dina prioriteringar förändrats?
Ja, utan tvekan.
Okej, då går vi.
Hur jag spenderar pengar.
Mycket mindre konst, mycket mer balett eller piano, eller...
-Tack. -...biljetter på första rad
till Gazillion Bubble Show.
Jag jobbar inte lika hårt längre.
Jag kör Sydney Bea till skolan varje dag, jag hämtar henne.
De enda gånger jag inte följer med på aktiviteter
är om det inte finns nåt värde i att jag är där.
Och hur är dina prioriteringar annorlunda än din mammas?
Jag vet inte om jag kan svara på den frågan.
Jag...
Den sista riktiga kontakten jag hade med min mamma var när jag...
När jag var tjugotvå år gammal.
Så även om jag visste skulle jag nog inte veta.
Vad vet man egentligen som 22-åring?
Och försonades du med henne innan hon dog?
Nej.
-Smaskigt. -Jag matar dig, mamma.
Ångrar du nåt med hur du uppfostrade dina barn?
Hur jag uppfostrade mina barn?
Det är en väldigt svår fråga.
Jag önskar jag hade vetat tidigare att du kände dig övergiven,
för jag tror att vi kunde ha pratat om det och öppnat upp den konversationen,
och det hade förbättrat vår relation tidigare, så att du inte bar på det
inom dig hela tiden.
Tack, mamma.
Bättre än att göra det på min begravning.
Medvetet föräldraskap handlar om att inse
att ens barn är lärare, de är som speglar,
och många gånger är de här för att väcka till liv nåt inom en
som man behöver läka eller jobba på.
Jag känner mig beskyddande gentemot henne.
Hon är så vacker och jag vill inte att hon ska behöva gå igenom
vad jag fick gå igenom.
Jag tänker på den tiden och hur jag brukade klä mig.
Och nu tänker jag: "Herregud, jag skulle aldrig vilja att Sahiya gick ut så där."
Hon tittar inte på tv, vi har ingen tv hemma.
Att ta bort det och bara låta hennes verklighet vara
vad hon ser från sin mamma, sin pappa eller från mor- och farföräldrar
har varit fantastiskt.
Jag fick inte vad jag behövde som barn
och jag är inte arg över det längre, det var bara min lott i livet.
Jag vill bara använda det som ammunition till att bli en bra förälder.
Vad som än orsakar bra självkänsla,
det är nog kärlek och omsorg
och att bara vara där och tala om för henne
att hon är perfekt precis som hon är.
Du är min favorittjej.
Att ge henne den känslan är mitt mål.
Lilla stumpan. Hej.
Jag saknar att ha en sån här liten.
Prata med pappa.
Vad vill du ha? Vad vill hon ha?
Kan vi bara dumpa det här på datorn sen?
Ja, så...
Lori, ändrar du taxin till kl. 04.00?
-Jag beställde den till fyra. -Okej.
Vet du att vi ska åka kl. 04.00?
Visste du att jag ska åka bort?
Bara i en vecka.
-Hej då, raring. -Hej då, mamma.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
-Ha en bra resa. -Sköt dig.
Det ska jag.
MANILA, FILIPPINERNA
-Hej, mamma. -Hej, raring.
Din franska börjar bli bättre än min.
-Det var väldigt välskrivet. -Var det?
Låt mig bara titta på det en gång till.
Jag hittade ett misstag. Du har "un cellule"
-och sen har du "une cellule." -Okej.
Du har säkert mycket arbete. Du ska få gå. Vill du se Manila?
Här, jag visar dig genom fönstret.
-Kan du se? -Ja, jag kan se.
Det är väldigt suddigt.
-Ser du lite av gatorna? -Ja, det påminner mig om Kina.
Ja.
SHENZHEN, KINA
Ser bra ut.
-Bra jobbat. -Ja.
Jättefint.
Global kapitalism har gjort ett väldigt effektivt jobb med att förstöra kultur.
Oförmågan att höra rösterna från det förflutna,
att förstå traditioner,
gör det mycket svårare att förstå vilka vi är och var vi kommer ifrån.
Autentisk kultur upprätthåller andra värderingar
och tvingar oss att vara självkritiska, att se på oss själva.
Så det här projektet går tillbaka 25 år för mig.
Kan du tänka dig var du kommer att vara om 25 år?
Kunde du tänka dig var du skulle vara nu för 25 år sen?
-Nej. -Det kan nog inte jag heller.
Förutom att jag drömde om dig och Gabriel.
Ett, två, tre...
Det här är vår 30:e bröllopsdag.
Jag vill skåla för Frank, mitt livs kärlek,
som jag inte kan föreställa mig eller minnas ett liv utan,
och ibland vet jag inte ens var du slutar och jag börjar.
För mig och barnen är pappa den hemliga såsen
som gör allt möjligt, som uppmuntrar oss obevekligt
för att besanna våra drömmar.
-Jag filmar alltihop. -Jaha.
Fortsätt.
-Den stolta fadern. -Jag blir alltid förvånad
av allt bra du gör,
men det sker till ett extremt högt pris.
Du är fast besluten att tillbringa tid med familjen och ser till att det sker.
Men du är överallt.
Jag inser att det inte finns nån perfekt balans.
Ingen har det.
Men ibland tror jag att du pressar på lite för hårt.
Långsiktigt, inte kortsiktigt.
Arbetet du gör den här gången
fascinerar mig mer än nåt annat arbete, för...
Det tar upp allt som gäller välstånd, 25 år av välstånd.
Det goda, det onda, de fattiga, de rika,
de lyckliga, de olyckliga.
Det är häftigt, tycker jag.
-Ja. -Tack, Noah.
Den är tillägnad dig och Noah.
Du har kommit en lång väg.
Ställ dig här, Branden.
Kan du hålla den med en hand?
-Kör hårt. -Okej, vänta.
Så här, eller så här?
Det är lite ironiskt att jag har valt
att uppfostra mina barn i exakt samma värld
som jag växte upp i.
Samma område, samma skola, samma press.
Och även om jag kan dekonstruera
kulturen i mitt arbete,
är jag fortfarande mottaglig för dess påverkan.
ÅRSBOK, HIGH SCHOOL
Det är bara den jag är, jag kan ju knappast sluta med det.
"Det är endast genom att hänge sig totalt till mediet
som man hittar sig själv och sin egen stil." - Motherwell
Jag är i konstant rörelse,
och jag lever med konsekvenserna.
Men det är också en av sakerna jag älskar, som ger mitt liv mening.
Inte mycket har förändrats.
Där har vi en rockstjärna.
Jag skickar bara runt en joint.
Versace.
Jösses.
Herregud! Det är jag.
Det här är den första intervju jag nånsin gjorde.
Ja, det var mitt liv då.
Ett barns tankar, verkligen.
Verkligen. Ja.
Det är djupt.
När jag lämnade Kansas City sa jag till min mamma:
"En dag får ni se mig på röda mattan..."
"Jag har bott på privatplan, druckit Cristal hela nätterna...
...och jag har festat med rockstjärnor, kändisar och skådisar...
men ni vet vad man brukar säga,
var försiktig med vad du önskar dig."
Undertexter: Kristina Donnellan